Hvad ville der ske, hvis alle mennesker på Jorden forsvandt?
Dette er ikke historien om, hvordan det kan ske -
- men om hvad der sker med den verden, vi efterlader os.
I dette afsnit:
Planter og rovdyr er klar til at slå til.
Pytonslanger og alligatorer slås om territorier.
Vandplanter gror som cancer og stjæler vigtig ilt.
Sandstorme så store som bjerge smadrer forsvarsløse byer.
Tag med på en rejse til byer på sammenbruddets rand.
Og en by hvor naturen allerede har taget over.
Velkommen til Jorden. Befolkning: 0.
Mennesket har altid kæmpet mod naturen -
- og holdt tusindvis af invaderende planter og dyr væk.
Uden mennesket vil de indtage gamle levesteder.
Hvor lang tid tager det, før de erobrer verden?
Uden os ville forandringen i naturen være eksplosiv.
Det er svært at forestille sig, hvor voldsomt det ville være
1 DAG EFTER MENNESKET
1 dag efter mennesket er fjenden på fremmarch.
I den 6500 kvadratkilometer store sump Floridas Everglades -
- angribes alligatorens gamle område -
- af andre koldblodede kæmper: Burmesiske pytonslanger.
I 2008 blev der fanget over 300 pytonslanger i Everglades.
Blot en lille del af de 30.000 man tror, findes i sumpen.
Burmesiske pytonslanger blev bragt hertil som kæledyr -
- men blev sluppet løs af ejere, der ikke kunne styre dem.
Man mader dem med mus, rotter, kaniner
Skal man så fodre med 5-6 kaniner? Hvordan skal man fodre sin slange?
Den kødædende fjende stjæler byttedyr fra alligatorerne.
På menneskets tid sendtes folk ud for at fange dem.
Uden mennesket holdes de ikke nede.
Når der ikke er mennesker, hvad kan så bremse pytonslangerne?
Der er over 4000 indtrængende arter alene i USA.
- Dræberplanler og dyr. - En indtrængende art
er en plante eller et dyr, fra et andet område.
De har ingen naturlige fjender eller konkurrenter i det nye miljø -
- så de kan sprede sig hurtigt
1 UGE EFTER MENNESKET
1 uge efter mennesket dør floder og søer fra Florida til Texas -
- når sydamerikansk ukrudt forplanter sig uden hindringer.
Vandhyacinten er en smuk lilla blomst med en mørk side.
Den suger ilten ud af vandet, så de lokale fisk ikke overlever.
Den kan fordoble sig i et miljø på 1-2 uger.
Kun mennesket kunne holde dem nede, -
- så nu vinder de indtrængende arter kampen.
Nogle af de mest aggressive er mindst.
400.000 arter bakterier og skimmel angriber alt levende.
Mange er så små, at der er 250.000 på et knappenålshoved.
De findes overalt og sluger alt på deres vej.
Organisk materiale, mad, træ -
- og ådsler, der ligger tilbage i menneskets fravær.
Både store og små ådselædere kan frådse.
De første insekter, der lokkes til et lig, er fluer.
De kan dufte et lig flere kilometer væk.
Efter nogle dage dukker der andre kødædende insekter op.
Andet utøj angriber levende dyr.
Fx de mange hunde der nu må klare sig selv.
Nogle racer klarer sig bedre end andre.
10 DAGE EFTER MENNESKET
10 dage inde i et liv efter mennesket.
Nogle mynder er sluppet ud fra de 40 væddeløbsbaner i USA.
I Florida stryger en flok frit omkring.
De får ofte råt kød for at forstærke instinkterne -
- og nu jager mynderne levende kaniner.
Og rotter.
Disse hunde sporer deres bytte med øjnene, ikke næserne.
Mynder jager byttet ved at løbe det op.
De leder også efter føden.
Det kræver ofte samarbejde -
- men mynder har lær! altid at slå konkurrenter.
Hundene begynder at konkurrere om ressourcerne.
Der vil være aggression og slagsmål.
Mynderne har tynd hud og skades let.
For dem bliver kampen om overlevelse kortlivet.
Mens mynder slås i Florida, angriber små fjender New York.
Den asiatiske træbuk ankom til New York i 1990'erne fra Kina.
Den havde nok skjult sig i en last.
De begyndte hurtigt at tygge på træerne og måtte bekæmpes.
De har trængt den op i en krog nu -
- men hvis mennesket forsvandt, ville den brede sig igen.
Af de 5 mio. træer i New York -
- er 2,4 millioner af dem sårbare over for træbukken.
Larverne er som små biobrændselsfabrikker.
Svampe i deres indvolde omdanner træ til energi.
Derfor har man studeret dem for at lære at lave ætanol træ.
Når de kommer ind i kernen, borer de langs grenene -
- og laver huller på 2 cm, der løber på tværs af dem.
Et hul, der går gennem en 30 cm tyk stamme gør ikke noget
Men har man 30 huller, så bliver den svagere.
Har man 50 eller 100 huller, så hænger den i en tynd tråd -
- og knækker i den første snestorm.
Indtrængende arter og stærke kræfter omformer byer overalt.
Fra Indien til Kina, fra Miamis strande -
- til Florida Keys og ud over Grand Canyon.
På den anden side af ørkenen oplever Phoenix flere katastrofer.
1 MÅNED EFTER MENNESKET
1 måned efter mennesket.
Katastrofen opstår, da Phoenix rammes af en hedebølge.
Da ørkenen asfalteredes, steg temperaturen med 8 graden
Det har været hele 50 grader varmt heri lufthavnen pga. asfalten.
Beton absorberer 60 procent af solens vamle og lys.
Asfalt absorberer 95 procent og beholder varmen selv om natten.
Der opstår en "vamle-ø".
Solen går ned, og luften forsøger at stige, så der er stadig varmt.
Varmen øger fordampningen af områdets værdifulde vand.
På menneskets tid vandede man ørkenen med spildevand.
Denne sø er menneskeskabt.
Bulldozere lagde et gummimateriale ud.
Så hældte man hele tiden vand på.
Det her er vand fra opvasken og brusebadet -
- der renses og bruges til kunstvanding.
Det sendes også ud i floderne.
Uden mennesker går rensningsanlæggene i stå.
Tingene dør ud, og der bliver hurtigt brunt her.
Hvis rensningsanlæggene ikke virkede her i Phoenix -
- ville tusindvis af de konstruerede søer tørre ud på få uger.
6 MÅNEDER EFTER MENNESKET
6 måneder efter mennesket.
Phoenix' søer er fordampet. Nu står floderne for tur.
Flodlejerne bliver så tørre at sandet blæser væk -
- og planter og dyr dør af vandmangel.
Uden mennesker genvinder ørkenen området
Arizona tørrer ud, men andre byer oversvømmes og undermineres.
Andre steder slås alligatorer for deres revir mod pytonslanger.
Hvad sker der, når disse uhyrer støder sammen?
1 ÅR EFTER MENNESKET.
1 år inde i et liv uden mennesker.
Alligatorer hersker stadig i Everglades.
Men de burmesiske pytonslanger er ved at tage over.
Og pytonslanger har en fordel i deres størrelse.
Pytonslanger kan blive 7,5 m lange. De æder alt, hvad de får fat i.
Det inkluderer også alligatorer.
I 2005 opdagede man resterne efter et angreb -
- hvor en 2,5 m lang alligator var blevet ædt af en 4,5 m lang pyton.
Hvis den var så sulten, at den åd en alligator -
- der kun var 2 m kortere, så var den ret sulten.
- De giver ikke op uden kamp. - Den alligator blev ædt.
Det var så stor! et måltid, at slangen ikke kunne bevæge sig.
En anden alligator kom forbi og bed hul i pytonslangen.
1 år efter mennesket er alligatorerne stadig flere -
- end de 30.000 pytoner, men det vil ikke vare ved.
Pytonslangerne vokser sig store og bliver det største rovdyr.
Overalt i verden forvandler rovdyr og stærke kræfter vores byer.
I Shanghai skyder Oriental Pearl Tower 468 m op i luften -
- ved Huangpu-floden.
Det er det tredjehøjeste tv-tårn -
- og huser et hotel, indkøbscenter og en restaurant.
På menneskets tid byggedes 3000 højhuse i Shanghai på 20 år.
I 2003 fik bygningernes vægt Shanghai til at synke 1,5 cm årligt.
Efter menneske! kan vand fra floden -
- være den største trussel mod tårnet.
5 ÅR EFTER MENNESKET
5 år efter mennesket.
Lige som Shanghai er Miamis skæbne knyttet til vandet.
Under bølgerne, der æder Miamis kystlinje, lærer delfiner -
- at bruge rester fra menneskets civilisation i deres nye liv.
Delfiner har brugt menneskets rester -
- til at fiske i bundmudderet og lede efter krebsdyr.
De bruger nok vores rester, men lever oplevelserne med os videre?
Miamis centrum har nye indbyggere.
Fugle har overtaget bygninger for at lægge deres æg.
Chimpanser er flygtet fra en zoo -
- og følger efter fuglene for at leve af deres æg.
Det sætter gang i en overraskende evolutionær udvikling.
De fleste chimpanser æder alle æg, men nogle tænker på fremtiden.
Det kræver bare et lille gennembrud. En intelligent chimpanse -
- der lader fuglene beholde nogle æg.
På den måde sørger de for, at der kommer nye fugle -
- som forsyner dem med æg.
Chimpanserne beskytter også fuglene mod bygningens katte.
Hvis de viderefører det at forsvare tårnene og fuglene -
- og kun tage så meget, de har brug for, så fuglene klarer sig -
- så kan den her stamme påbegynde en udvikling -
- med hurtig evolution.
Aberne tager første skridt mod at holde dyr -
- hvilket var en vigtig del af vores civilisation og højere intelligens.
10 ÅR EFTER MENNESKET
10 år efter mennesket.
Phoenix er tørret ud, og ørkenen truer med at tilintetgøre byen.
Det kan være sket før, og har dræbt en anden civilisation.
Nutidens Phoenix byggedes på et anlæg af vandingsgrøfter
- fra indianerstammen Hohokam, der forsvandt omkring år 1400.
Hohokam-folkets forsvinden er en gåde.
Man tror, det var en tørke, oversvømmelse eller sult -
- som udryddede dette folk.
En befolkning på optil 50.000 forsvandt fuldstændigt.
Resterne efter Phoenix' 1,5 mio. indbyggere -
- er sårbare for samme kræfter.
Phoenix rammes af sommerstormer med jord, sand -
- og støv, der kaldes haboob. Sandstorm på arabisk.
En enorm sandstem som på film rammer Phoenix.
En haboob kan være 100 km bred og hele 1100 m høj.
Himlen er blå, men i det fjerne ser man en brun væg.
Pludselig er man alene i mørket.
Der er støv, sten og sand. Det ligner en brun sky.
Kunstige floder og kanaler er væk.
Jorden er tør og løs og giver mere sløv -
- hvilket gør sandstormene farligere end før.
Forestil jer Phoenix, når en sandstem rammer.
Der er bygninger i centrum, der er flere hundrede meter høje.
Sten smadrer ind i dem.
Hektarer af støv trænger ind i bygningerne.
Kontorer bliver fil ørkener.
De er kun tørre for en kort lid.
For efter sandstormene følger monsunregnen.
De forårsages af varmen fra Phoenix' gaden
Når monsunen kommer om sommeren, er det meget drastisk.
Der dannes små tornadoer, der kan flå alle træer op.
Regnen, sandet og støvet-
- fylder forladte bygninger med mudder.
På menneskets tid ville man have fjernet det
Mennesket er væk, så kontorer fyldes op, og nye problemer opstår.
Mudder er tungere end jord. Bygningerne overlever ikke længe.
20 ÅR EFTER MENNESKET
20 år efter mennesket.
Enorme dele af Miami begraves under indtrængende planten
Brasilianske pebertræer blev indført som rød og grøn julepynt.
Desværre æder fuglene gerne deres frugter og spreder frøene.
Da ingen stopper dens spredning, truer julepynten byerne.
Efter 20 års tid -
- kan man ikke ser husene bag de brasilianske pebertræer.
Miamiområdet ville ligne en jungle.
Det brasilianske pebertræ får selskab af lygodium -
- en australsk klatrebregne, der kan blive 30 m høj.
Uden mennesket vil vejret med tiden lave sprækker i alle bygninger -
- og det mindste lille frø fra bregnen kan gro der -
- og vokse ud over en hel bygning eller hen over en bro.
Efter 50 år uden mennesker er hele bygninger dækket.
Med liden river de broer og andre bygninger ned.
Efter mennesket er fjenden på fremmarch.
En landsby blev forladt for 65 år siden
på grund af en anden slags invasion.
65 ÅR EFTER MENNESKET
65 år inde i et liv uden mennesket fortsætter naturen angrebet-
- og hiver lofter og vægge ned.
I en dal i Dorset ligger Tyneham, hvor tiden har stået stille.
Folk levede her i over 5000 år.
I 1909 udbrød der krig.
I december 1943, da man behøvede områder til skydeøvelser -
- bad man de 252 beboere flytte. Det skulle have været midlertidigt.
De kunne vende filbage efter krigen.
Bønderne solgte alt og tog af sted. Det var meget sørgeligt.
Den sidste person, herregårdens frue, satte en seddel på kirkedøren:
"Vi har opgivet vores hjem gennem generationer -
- for at vinde krigen."
"Vi vender tilbage. Tak, fordi I behandler landsbyen vel."
Man havde troede, at de fik lov at vende tilbage.
Men pga. den kolde krig ville hæren beholde området.
I 1948 eksproprierede krigsministeriet området.
Landsbyen har været tom lige siden og er invaderet af naturen.
Stenhus bygget i 1800-tallet viser -
- hvordan tid og vejr kan ødelægge det, menneske! har bygget.
Det er en typisk engelsk gård, der har været forladt i 60 år.
Forfaldet har fået lov at fortsætte.
Man ser her, hvordan tømmeret -
- er blevet angrebet af træorme og råd.
Den er flækket et vigtigt sted nær støttepunktet.
Stenene oven over hælder allerede og er på vej til at styrte ned.
Om nogle få år vil det være faldet ned.
Man ser på de løse mursten og sten på jorden -
- at processen allerede er indtruffet andre steder.
Væggene er styrtet sammen, fordi støtten er forsvundet.
Om et par hundrede år er det her bare en stenhøj.
Tyneham bærer arene efter en aggressiv indtrænger.
Bygningen bag mig er svært beskadiget.
Det skyldes ikke råd, vind eller den normale nedbrydning.
Det er et væsen, der kan grave gennem 1 m jord på et minut.
Grævlingen.
Grævlingerne har gravet så meget under væggene -
- at bygningen er styrtet sammen flere forskellige steder.
Grævlinger graver hurtigt -
- og man har kendskab til 300 m lange tunnelsystemer.
Denne væg er 1 meter tyk. Man troede nok, den holdt for evig.
Hvis grævlingerne bliver ved med at udvide deres område -
- vil de ødelægge det, som menneskene har bygget.
Der kan gå 50-60 år, før grævlingerne vælter bygningen.
Der lever også mere sjældne dyr i Tyneham.
Uden mennesker og deres gifte har dyrene det god! og trives.
Det er blevet et fristed for mange fugle, dyr og sommerfugle.
Et dyr beskytter Tyneham mod total erobring.
Hæren tillader får fra gårde i nærheden at græsse.
Uden fårene ville dalen blive som i urtiden.
Naturen overtager. Alt kort græs ville blive meget groft græs.
Så kommer ærteblomster, brombær og krat.
Senere tager træerne over.
Det ville blive skov, lige som Storbritannien var for 1000 år siden.
Træstolperne rådner. Pigtråden lager hundreder år at ruste -
- men til sidst optages jernet og kullet af i orden, hvor det kom fra.
Efter årtusinder vil geologiske processer indtage Tyneham helt.
Til sidst blæser der jord ind, og træer slår rod.
De eneste spor efter landbrug skal man grave ned efter -
-for at finde rester af stenbygninger.
Ellers vil det se ud som det oprindelige landskab.
Over hele verden tager ødelæggelsen overhånd -
- når menneskets værker væltes af orkaner og indtrængende arter.
70 ÅR EFTER MENNESKET
70 år inde i et liv efter mennesket.
Dette er Shanghais Oriental Pearl Towers sidste dage.
På menneskets tid dominerede det silhuetten i Kinas største by.
En silhuet der nu er sunket 90 cm under sin egen vægt.
Huangpu-floden oversvømmer gaderne -
- og selv om Pearl Towers tre søjle går over 30 m ned -
- så rådner det fundament.
Søjlerne læner i en retning. Spiret en anden.
Under belastningen revner Shanghais stolthed og falder.
100 ÅR EFTER MENNESKET
100 år efter mennesket.
Seven Mile Bridge forbandt Miami og Florida Keys.
100 års storme og orkaner har svækket betonsektionerne.
Dele er styrtet i havet, så det nu ligner knækkede tænder'.
I Phoenix er forretningsdistriktet, Arizonas finanscentrum, -
- et kaos af mudder og murbrokker.
Tænk på støvet efter sandstormene. Regnen gør det til mudder -
- som stiger år efter år. Her vil se meget anderledes ud.
Mudderfyldte etager styrter ned Tårnene styrter i grus indefra.
Tårnenes knuste glas løftes op af den næste storm -
- og skærer ind i andre bygninger, indtil Phoenix er helt borte.
Mens nogle bygninger falder oppefra, ædes andre nedefra.
På menneskets tid kontrollerede jordbarrierer vandet i Everglades.
Tusinder af maller, efterkommere af sydamerikanske akvariefisk -
- har invaderet digerne og graver 1 m dybe huller til deres æg.
Man har et dige her og mallerne hernede.
De graver hertil i år, næste år, året efter Diget kollapser.
Når barriererne giver efter, bliver tørre områder til sumpe.
Selv en solid udpost som Kennedy Space Center ligger ved en sump.
Selv på menneskets tid fandtes der altid alligatorer her-
- og gamle opsendelsesramper var forladte og rustne.
Nu rammes bygninger og raketter af Floridas orkaner.
De eneste, der venter på at sendes op, er sultne gribbe.
315 km længere op ad kysten er Miami løbet tør for stand.
Det er et tilbageslag for et sted, der blev skabt i 1914, -
- da man fyldte over 1000 hektar mangrovesump -
- omkring en slank sandbanke for at skabe et dyrt strandområde.
Skabelsen af Miami Beach lagde også grunden til dens ødelæggelse.
Kystbygningerne generer naturlige sandstrømme langs Floridas kyst.
Det skaber en sandmangel, der kræver betydelige erstatning.
I slutningen af 1900-tallet var så meget af kysten forsvundet -
- at nogle hoteller mistede 80 procent af deres strande.
I en kamp mod tiden og Atlanterhavet -
- hentede man i 1970'erne millioner ton nyt sand ind.
100 år efter mennesket er der intet, der bremser havet -
- mens det sluger de luksuriøse hoteller.
Efter 100 år vil bygningerne begynde at styrte sammen.
Hotellerne vælter ind i hinanden -
- inden de omsider opsluges af det ventende Atlanterhav.
Endnu større forandringer venter.
Hvad venter menneskehedens største og "evige" konstruktioner?
Hvilken indtrænger sejre? Hvad er menneskets endelige arv?
150 ÅR EFTER MENNESKET
150 år efter mennesket -
- dominerer pytoner i Everglades og har overtaget nye områder.
De tåler mere varierede klimaer end alligatorer og kan klatre i træer.
Pytonslanger dominerer de sydlige 40 procent af det, der var USA.
200 ÅR EFTER MENNESKET
200 år efter mennesket. Byer som Phoenix er næsten væk.
I Arizona står visse strukturer, men ikke meget længere.
Udsigtsbroen fra 2007 er en 10 cm tyk og 20 m lang glasplade -
- 1200 m over Grand Canyon -
- og er forankret med 500 ton ståldragere, der er 6 cm tykke.
De blev undersøgt hver dag for sprækker.
Efter 200 år uden mennesker er stålstøtten forvitret
Broen er smukt bygget, men
uden konstant vedligeholdelse så brækker den af.
Det tager blot 15 sekunder for den at falde ned til bunden.
I Miami er silhuetten væk. Kun få ståldragere peger opad.
Chimpanserne i Floridas jungle er efterkommere fil dem -
- der i 20 generationer levede i menneskets tårne -
- hvor de lærte at æde det, de behøvede -
- så resten af æggene klækkedes for at give flere fugle og flere æg.
Man troede tidligere, at kun mennesket kunne videregive -
- traditioner til næste generation.
Forskning fra det 20. århundrede viser, at chimpanser også kan.
Det betyder, at chimpanserne kan skabe deres egen civilisation.
Man kan forestille sig et scenarium, hvor chimpanser fra bygningerne -
- begyndte at bygge egne tårne for at beskytte og holde fugle.
De bygger platforme oppe i træerne for at lokke fugle til.
Man har begyndelsen til bygninger hos en ny art.
Anvender de det, der var tilbage fra os -
- vores bygninger, veje og broer-
- for at give en klog stamme en hjælpende hånd -
- til et civiliseret liv, så kan det være vores sidste gave.
Hvorvidt stammen fuldfører den lange rejse -
- der førte til mennesket, eller ej, kan værktøj og dyrehold -
- gøre aberne den dominerende livsform i Florida.
1000 ÅR EFTER MENNESKET
Længe efter at skyskrabere er styrtet, står andre steder tilbage.
Det ser evigt ud, men tiden rinder ud for Taj Mahal.
Den berømte bygning i Agra blev bygget -
- i 1600-tallet af kejser Shah Jahan til minde om hans hustru.
Den har 5 m tykke marmormure -
- men står på mudder i Indiens farligste seismiske zone.
Da et stort skælv gør i orden flydende, falder minareterne -
- og sten og marmor styrter i grus.
2000 ÅR EFTER MENNESKET
2000 år efter mennesket.
Ørkenen, der har begravet Phoenix, er selv blevet forvandlet.
Regn og sne har genopfyldt grundvandet -
- hvilket giver floderne vand igen.
Når ingen opbruger vandet, er Phoenix en stor savanne -
- lige som det var efter sidste istid.
Det ville være et smukt og frodigt paradis med vilde dyr.
De vender tilbage og trives i ørkenen.
Dyr, der undgik mennesker jager, som om vi aldrig fandtes.
Dyrene har glemt mennesker.
Eller har de?
Taler nogen om os, når vi er væk?
Ud for Florida leger efterkommere -
- til delfiner, der tidligere delte vandene med os.
Har de legender og fortællinger om den gang -
- underlige pattedyr svømmede med deres forfædre?
Delfiner kommunikerer med lyd.
Hvis de fortæller noget om os, er det i form af billeder.
Et indtryk af folk på land der plejede at give dem fisk.
Vi ville nok fylde den samme niche, som vi udfylder med guder.
Legendariske væsener der kunne krydse kløften.
En interessant tanke.
Delfiner hører hjemme her -
- men mange væsener, der trives uden mennesket, er indtrængere.
Bygninger og infrastruktur brydes ned og sporene forsvinder -
- men eksotiske arter forbliver. De forandrer landskabet for evigt.
Det er menneskets am.
Gamle miljøer får nye herskere.
Bekendte landskaber forvandles. Menneskets værker er faldet.
Når det er ovre takker sejrherrerne os ikke, og taberne klager ikke.
Alle tilbageværende arter kæmper for land, overlevelse og liv -
- i et liv efter mennesket.
Tekster: David Ibsen www.sdimedia.com